Är det Transylvanien där nere?
Jag tror att det är en ö som heter Newfoundland.
Newfoundland.
Newfoundland?
- Vad står det? - Det står...
"Från presidenten i USA
president Reginald J Priest"
Det är inget annat jag förstår.
Men står presidentens namn där?
- Ja. - Okej,
då gör det mig till kung av Newfoundland.
Det är där nere. Jag tycker att vi landar och hälsar på mina undersåtar.
Transylvanien då?
Transylvanien kan vänta.
Översatt av Vajnis
President Priest sa att det var ett soligt, grönt paradis.
- Han ljög nog. - Kanske någon annanstans?
Det är ju en stor ö.
Från luften såg hela ön ut att vara täckt av snö.
Titta nu.
Hej, min lojala undersåte.
Jag är Stanley H Tweedle, den nya kungen av Newfoundland,
kan du visa vägen mig till kungens palats?
Det finns ingen sten kvar du kan gömma dig under, Brud!
Så behandlar man inte sin nya kung!
Trevliga undersåtar.
Värdighet, värdighet.
Du... är...
den... mest... spännande...
mannen... i den fria världen.
Efter mig.
- Prince. - Mr President...
...Bunny.
Vi höll bara på...
- Bunny... - Kittlade dig.
Ja, jag är säker på att ni, mr President, vill bli kittlad jämt.
Dock är det mer pressande affärer som gäller.
- Är det? - Ja.
Som att säkerställa att kaptenen på Lexx,
Stanley Tweedle, inte lämnar den här planeten,
så att jag har något att fly i, när jag är klar med att fördärva den.
Minns du ditt patetiska och inkompetenta försök att döda mig,
vilket gjorde Tweedle till kung på ön Newfoundland?
- Ja, jag tror det. - Ja,
tydligen är kungen där nu för att äntra sin tron,
vilket ger oss ett tillfälle till att tvinga kvar honom.
Om Stanley Tweedle
lämnar Jorden för alltid med Lexx...
blir jag mycket olycklig,
och kommer att se till
att du blir mycket olycklig också.
Mr President.
Hur kan du behandla presidenten så där?
- Det är enkelt! - Och jämt.
Det ligger i min natur. Jag måste dominera-
-hela tiden. - På alla sätt.
- Minsta lilla infall... - Är min instruktion.
- Så... - Ja?
Hur får vi Stanley Tweedle att stanna kvar på planeten?
På ett smart sätt. Ett mycket smart sätt.
- Och det skulle vara... - Någonting...
...som du har tänkt ut.
Korrekt!
- Bunny. - Vad?
- Älskar du presidenten? - Fullkomligt!
Då åker du till Newfoundland,
och övertalar Stanley Tweedle att stanna på planeten.
Jag vill inte åka till Newfoundland!
Jag vill stanna här med presidenten!
- Jag följer med henne. - Nej, inte alls.
Jag drömmer om dig varenda sekund jag är borta.
Och jag kommer fort...
...tillbaka.
Du är en bra Bunny.
Innan jag åker,
kan vi inte ha en sista
super-special-kelstund?
Tyvärr...
helikoptern väntar.
Och kom ihåg, Bunny...
din lojalitet mot presidentskapet
är viktigare än din lojalitet mot presidenten.
Förstår du det?
- Jag tror det. - Bra!
- Kom igen. - Bye bye, mr President!
Tack, allihopa, tack, tack.
Okej...
nästa sång är till dom killar där ute som har systrar
som inte kan bättre i sängen än att ligga där som en död fisk...
Kom ner ifrån scenen, Brud Parsnip.
...och alla dom fula, dumma kossorna i världen
med bröder som är ännu fulare och dummare än dom är!
Du är en död man, Brud!
Kom tillbaka, din fega hund!
- George! - Var är syrrans bil, Brud?
- Jag vet inte. - Och dom 500 dollarna?
Bilen förlorade jg på poker och 500 dollar kostade
hotellrummet där jag tvättade bort stanken av henne.
- Du är inte Brud. - Han måste ha smitit ut i baren.
Var är Brud Parsnip? Han skulle spela här idag.
Vi har en önskesång.
Ja, den heter "Jag ska lägga Brud i graven,
för att ha skaffat mig en 400 dollars räkning!"
Kolla i köket.
Vi kollar bakgården.
Jag fryser fortfarande.
Vi går in och värmer oss. Kom igen.
Var hälsade, lojala undersåtar.
Härmed gör jag denna dag till... Kung Stanleys Dag!
Dom ser inte ut att fira, Stan.
Dom kanske inte har hört dom goda nyheterna.
Hej, gode man...
jag är Stanley H Tweedle, er nya kung!
Hur går det för dig, Brud?
Varför säger alla Brud till mig?
Det är nog en lokal hälsningsfras.
Stanley, hur länge ska vi stanna här?
Som det här verkar, inte särskilt länge.
President Priest sa att Newfoundland
var en trädgård av vin, kvinnor och sång,
men än så länge har jag bara sett
kyla och snö, och, och... yuck!
Så, vi tar myggan och åker tillbaka till Lexx.
Det kanske ändå är dags att lämna
den här planeten och försöka hitta en bättre.
- Ja, det var ju roligt. - Vadå?
Eftersom det normalt är den fega kaptenen Stanley H Tweedle
som vill åka tillbaka till Lexx,
och Xev, den modiga Kluster-ödlan,
kärleksslaven med äventyrskänslan som vill stanna.
Vad hände med ditt, "Rovdjur gillar att utforska?"
Kluster-ödlor är från en varm planet. Jag trivs inte här.
Varför är vi kvar då?
Varför är vi på den här planeten överhuvudtaget?
Ni är kvar här för att jag bad följa med mig till Transylvanien.
Ja, exakt.
Förklara för mig, Kai, varför du, som är död, och inte vill någonting-
-skulle vilja åka dit? - Jag vill inte åka dit,
men jag har ett intresse av vissa legender relaterade till den platsen.
Stanley?
- Bunny?! - Ja!
Hej, Xev. Hej, Kai.
Det här är en underlig planet.
Är du samma Bunny som vi träffade förut, som... dog?
Hon är antingen samma Bunny vi träffade förut, återfödd...
eller en urmodell.
- Hur vet du våra namn? - Jag bara gör det.
Du är Kai, du är död.
Ni är Xev och Stan.
- Hej! - Hej.
- Vad vill du, Bunny? - Jag vill att ni stannar här,
på den här planeten.
- Ska ni stanna? - Varför vill du att vi stannar?
Kan jag prata med dig, Stanley-
-ensam? - Åh...
Vi är här borta... Brud!
Kom igen, Kai.
Det här är ett trevligt ställe, Stanley.
Varför vill du lämna det?
- Vad får dig att tro det? - Så ni stannar?
Här på Newfoundland, eller på planeten?
Ja!
Jag vet inte, Bunny, mitt kungadöme här är
inte direkt varmt och skönt,
och sen måste vi åka till ett ställe som heter Transylvanien,
och sen åker vi nog tillbaka till Lexx och lämnar planeten för alltid.
Åh, snälla, flyg inte iväg.
- Spelar det någon roll för dig? - Jag vill att ni stannar!
Nej, jag är ledsen, Bunny.
Men du... du kan ju följa med oss när vi åker.
Jag vet inte, Stanley. Jag tror jag måste stanna här.
Gör som du vill, men vi åker härifrån helt säkert.
Det är inte frågan om, det är en fråga om när.
Innan du åker, vill jag ge dig en avskedspresent.
Vad är det för avskeds resent?
Kom till rum nummer sex, vid halv åtta.
- Okej. - Halv åtta.
Var är Bunny?
Hon gick till sitt rum, jag ska möta henne där om en stund.
- Varför det? - Hon har en... present till mig.
Ja, hallå...
lyssna, om du vill ha tag på Brud Parsnip,
hittar du honom ikväll på the Priest Hole
i rum sex, halv åtta. Bye.
Ja, jag försökte få honom att stanna, men
han sa att dom lämnar planeten ändå
och så var det med det, så-
-kan jag komma tillbaka? - Nej. Vad sa du mer?
Jag ska möta honom senare, jag ska ge honom en avskedspresent, men-
-jag har ingen avskedspresent! - Bunny...
du har skött dig jättebra för ditt land och din president.
- Vi ska fixa en avskedspresent. - Det ska vi verkligen.
- Vad? - Du!
Bunny, wunny...
om du älskar ditt land,
om du älskar allt det vi håller kärt-
-och verkligen älskar presidentskapet... - Ja! jag älskar presidentskapet!
Han menar att du ska förföra Stanley Tweedle,
om han inte kan övertalas på annat sätt.
Förföra honom? Du menar att jag ska...
Ge han sitt livs bästa skjut.
Jag vet inte om jag kan det.
Jag menar, jag älskar presidenten så mycket,
jag kan inte ens tänka på en annan man.
Snälla Bunny, det är okej. Du kan göra det för mig.
För presidentskapet.
Det måste finnas åtminstone en grön trädgård här någonstans.
Det där var inget dåligt skrik det...
Känner du för att spela piano, min son?
- Jag heter Kai. - Åh, och jag är Fader Pickle.
Det här stället är mitt hål i väggen.
Jag öppnade det för att samla in pengar till föräldralösa,
bättre än bingo, eller vad säger du?
Du måste komma ifrån... långt bort, va?
Jag är ifrån det Ljusa Universum.
Jag var mördare i 2000 år, i tjänst åt His Divine Shadow.
Jag är död.
Underbart... ja, var och en av oss har en egen historia att berätta,
även om dom inte alltid visar sig stämma, va?
- Vill du försöka spela? - Är det ett musikinstrument?
- Åh, dig lurar man inte, grabben. - Dom döda är lätta att lura.
Ah, försök du. Hon bits inte.
Hör här, allihop, hör här. I kväll, har vi något speciellt till er.
Den här stiliga unga mannen,
är från ett dött universum...
det måste vara fastlandet, va?
Men ikväll har han lovat oss
att spela lite piano.
Det här borde bli bra.
Yo Way Yo.
Du är tidig... Stanley.
Ja, Bunny, jag kunde inte vänta längre på att få träffa dig.
Du verkar... annorlunda.
Annorlunda? Vad, jag...
Stanley H Tweedle, kapten på Lexx, annorlunda...
Nej...
...jag är hundra procent mig. Har alltid varit det!
Hursomhelst, jag kom för att säga farväl.
Farväl?
Ja, jag har bestämt mig för att lämna planeten, genast.
Jag tar Xev och... Kai med mig.
Du kan inte åka!
Jag är ledsen, Bunny, alltså, jag vill stanna, verkligen, men
du vet hur det är... kapten på Lexx,
Det är massor av viktiga... rymduppdrag jag måste göra.
Jag tänkte bara komma förbi och säga... so long.
Åhh, tut, tut, tut, tut, tut,
gråt inte, Bunny, gråt inte.
Jag vet att det gör ont att jag åker, men... vad kan jag göra?
Jag kan inte hjälpa det.
Det här är så hemskt, hemskt!
Berätta nu för Bru...
modiga kapten Stanley om alltihopa.
Jag lovade att jag skulle få dig att stanna!
- Lovade vem? - Min man.
Din man? Ah. Var är han?
I Washington DC.
Han är USA:s president.
Vad?
Han bad mig åka till Newfoundland
och övertala dig att stanna på Jorden, och jag sa ja,
eftersom jag älskar honom mer än livet själv
och jag vill inte att något ont ska hända honom!
Och nu när du ska åka ändå vet jag inte vad jag ska göra!
- Åh, jag... - Snälla, åk inte, Stanley.
Bunny, jag lider med dig, men
yttre rymden väntar på Stanley H Tweedle.
Nej.
Lyssna, Bunny, du är ung, du kommer över det.
Du måste släppa mitt ben nu, Bunny.
- Jag gör vad du än vill. - Vad jag än vill?
- Vad jag än vill... - Precis vad du vill!
Nej! Jag kan inte be dig om det, det vore inte rätt.
Jo, du kan be mig, du kan be mig,
Jag gör vadsomhelst. Vad det än är, säger jag ja.
- Kan du cradle my rock? - Cradle your rock?
- Jag vet inte vad du menar. - Det är okej, Bunny... jag vet det.
Tro mig... det visar sig.
Yo Way Yo.
Hom Var Ray,
Yo Way Ra,
Jerome Brunnen G
Yo Way Yo,
Hom Var Ray,
Yo Way Ra,
Jerome Brunnen G
Yo A Ra,
Jerome Brunnen G
Du har en viss talang, min son,
men din stil är lite... stel.
Pröva det här, det kanske lättar upp.
- Jag har ingen lever. - Åh.
Jag är hemskt ledsen att höra det.
Lyckligtvis har jag en fraktion av min kvar.
Åh, den där satt fint!
Så du stannar nu?
Tyvärr inte, jag lämnar dig och den här planeten.
- Men du sa... - Ja, men jag ljög!
Vet du vad det här kallas för här?
- Vad? - Tough nookies!
Hursomhelst, jag måste dra. Du var toppen.
Jag har haft bättre, men inte idag.
Men du lovade att du skulle stanna!
Jag stannade ju, men nu måste jag dra.
Du är en hemsk, hemsk man!
Det kan jag inte säga emot.
Och hälsa presidenten!
- Vad är klockan nu? - Du frågade precis, 19:28.
- Och vad är klockan nu? - Jag sa ju det, 19:28.
- Och nu? - 19:29.
Det är nära nog.
Du är en dålig man!
- Jag måste gå! - Du vet inte hälften av det.
Jag har motstått frestelsen hela livet.
Ja, och jag har precis lärt mig det, okej?
Även om jag svor på att leva i celibat,
svor jag att glömma den onda köttets njutning,
för att förneka mig själv den simpla fysiska njutningen
i att rumla runt naken på sängen,
med en vacker, smidig-
-graciös, fast, läcker... - Lyssna, lyssna, lyssna, lyssna...
jag vet inte vad du pratar om,
men jag måste gå och rumla runt med en lockande, ung flicka,
och du gör mig sen!
Kämpa emot behovet, dåliga man,
kämpa emot behovet!
Rumla runt naken...
är mycket farliga ord.
- Hej, Bunny... - Hemska man!
Hemska man!
Men, Bunny, vänta!
Hon hade bråttom hon.
Är det ord du säger, eller är din mun trasig?
Passa munnen, Brud Parsnip. Vi tar inget mer av dig.
Vet ni vad det roliga i det här är?
- Vad? - Jag är inte Brud Parsnip.
Jag är Stanley H Tweedle,
och är den nya kungen av Newfoundland.
Åh, kom hit då, Stanley Tweedle, den nya kungen av Newfoundland.
Kom hit. Jag bits inte.
Okej.
Det var dags att kungen kröntes, va?
Vill du ha ett skrik till?
Jag tror du behöver ett skrik till.
Hej, Xev.
- Stan! - Vad tycker du?
Var är din hatt?
Kastade bort den. Ny planet, ny hatt!
Antar det!
Xev, jag måste prata med dig.
- Om vad? - Inte här.
- Vad är det, Stanley? - Det är något personligt.
Vad?
Det är viktigt, extremt viktigt.
- Kan vi gå till myggan? - Menar du allvar?
Jag har aldrig varit allvarligare.
Okej, Stan,
men det är bäst att det är viktigt.
Jag kommer snart.
Dåliga man!
Bäst att inte tänka på saken.
- Vad vill du prata med mig om? - Du är en bra lyssnare, Xev,
det är en av sakerna jag gillar dig för.
Det, plus att du är en
kärleksslav-Kluster-ödla-
-med en känsla för äventyr. - Jag lyssnar.
Det är vissa saker
jag har velat få ur mig länge.
Jag har velat öppna upp mig,
men det är bara,
så svårt ibland.
Vad det än är, kan du säga det till mig.
- Verkligen? - Ja.
Inte här.
- Varför inte? - Nej, jag kan inte säga det här,
det måste vara på Lexx.
- Jag förstår inte vad det handlar om. - Det kommer du göra, jag lovar.
Jag berättar allt på Lexx.
Är det så viktigt?
- Men Kai då? - Åh, vi är straxt tillbaka.
Det är bara det att det jag ska säga,
är så himla svårt,
att jag bara kan förklara det på Lexx.
Om det verkligen är,
mycket, mycket viktigt...
- Åh, det är det. - All right, då drar vi.
Skulle du... skulle du kunna sköta flygandet?
Jag känner mig inte bra nog för det.
Vad det än är
ni tror att ni gör här, så är det ett stort misstag.
Jag är kung av Newfoundland,
och jag vägrar att bli behandlad så här.
- Släpp mig genast! - Annars vadå?
Annars snackar jag med presidenten i USA.
Visst gör du det.
- Jag har en bättre idé, Parsnip. - Jag är inte Parsnip, jag är Tweedle!
Jag är kapten på Lexx, och kung av Newfoundland...
ni har fel kille!
Alltså, bara den äkta Brud Parsnip
skulle komma på en sån story, eller hur?
Det här är min idé...
för varje lögn får du en fet smäll...
en sån där.
Okej, okej. Jag ska inte ljuga.
Och du ser allt folk här? Det är några av dom du ljugit för,
eller lånat pengar av och inte betalat igen,
eller blåst på något annat sätt. Men kom ihåg,
att det här är inte alla. Det här är bara en liten fraktion av dom.
Idag, ska vi göra upp räkningen för gott.
Du får en fet smäll
för varje lögn du har dragit, för varje löfte du brutit,
och för varje skuld du dragit på andra genom åren, okej?
Hur många smällar pratar vi om här?
Ja, bortåt hundratalet, kan jag tänka mig.
om inte tusentals, eller kanske tiotusentals.
Men jag är inte Brud Parsnip!
Det där var tio tusen och ett, eller hur?
Tio tusen och... all right, vem är först?
Så, Stan, vad är det?
Varför måste vi åka hit upp? Vad har du att säga?
Vi är här. Vad är det?
- Sitt! Prata med mig. - Okej.
Vad är det?
Varför måste jag känna så mycket?
Jag har aldrig sett dig så här förut!
Kan jag lita på dig, Xev? Kan jag verkligen lita på dig?
Du kan lita på mig, Stan.
Åh, det här är så svårt för mig att säga, Xev.
Jag är här för dig.
Säg det.
Okej. Okej.
Det är en sång.
Så, vad är det där?
- Keyboard. - Va?
Jag menar, det är... min musik- pryl som jag har hittat.
Det är en sång jag vill att du hör, som jag skrivit,
enbart för dig.
Yo A O, Hom Var Ray, Yo A Ra,
Jerome Brunnen G
Way Ro Way, Ro Hanna Ro,
A Way Ro Ra, Jay Hanna Ray
Yo A O, Hom Var Ray,
Yo A Ra, Jerome Brunnen G
Yo A O, Hom Var Ray,
Yo A Ra, Jerome Brunnen G
Yo A O, Hom Var Ray,
Yo A Ra, Jerome Brunnen G
Yo A Ra,
Jerome Brunnen G
Givetvis talar jag gaeliska,
och ganska mycket latin, och mycket lite grekiska...
men det där språket...
det känner jag inte igen alls.
Det är mitt folks språk, Brunnen G.
Och... vad handlar sången om?
The Brunnen G var ett, en gång stolt, nobelt folk av romantiska krigare
som, över tiden, blev isolerat och vände sig inåt.
Den här sången...
är en urgammal sång, på ett sedan länge förlorat språk, från våra förfäder.
Den sjöngs, av Brunnen G-krigarna, och vi sjöng den
när vi gav oss ut i strider där vi förväntades dö.
Och... vad hände?
Vi dog.
- Ja, så vad tycker du? - Ja.
All right, Stan... ut med det.
Ut med det? Är du säker?
Jag är säker.
Stan?
Jag behöver en kram.
Jag har väntat länge på det här,
din lögnaktiga tjyvjävel!
40.
När jag frågade dig om du var hos Doris, sa du att du inte var det!
41.
Du ville ha mitt PIN-nummer,
för det var så romantiskt att dela PIN-nummer!
42.
Åh, det här känns så bra.
Ut med det, Stanley.
Men jag har hållit det inom mig så länge.
Nu är det dags att säga det!
Men det är en del av mig som jag hållit dold för dig.
- Vill du att jag tar fram den? - Ut med det, Stan.
Xev...
jag vill att du är handen,
som ska rocka my cradle.
- Ursäkta?! - Kom igen, Xev,
jag ska aldrig be dig om något igen, jag lovar.
Vad är det du menar? Sluta nu!
Du vet vad jag menar. Nu räcker det, va?
- Stan! - Du är ju en kärleksslav, eller hur?
Jag slår vad om att du gjort det många gånger, Xev.
- Gör det inte! - Kom igen, Xev...
Var inte sån, för det är ju bara vi två här.
- Det räcker. - Kom igen!
Jag sa att det räcker!
Stan!
790, vad har du gjort?!
Något jag borde ha gjort för länge sen!
Du dödade honom, din förvirrade skrot-skalle!
En nere, en kvar.
- Släpp ner mig! - Var är nyckeln?
Vem bryr sig! Var är Kai?
Om Stan dog, skulle nyckeln lämna hans hand.
Jag borde kasta dig över kanten.
- Vad hindrar dig? - Ingenting!
Stackars Stan.
Länge leve Brunnen G!
Jag tror jag häller upp en droppe till,
för att skydda mig mot frestelse.
- Säker på att du inte ska ha? - Jag måste träffa mina vänner.
- Var är Stanley? - Du menar Parsnip?
Dom slår skiten ur honom därnere.
Okej, ska vi dra låten gång till?
Min tur att klappa till honom, va?
- Vem i glödheta är du? - Jag är Kai.
Ja, men vänta på din tur, Kai, vi har precis börjat här.
Han är inte Brud Parsnip.
Han heter Stanley Tweedle.
Åh, Kai.
Ledsen, skipper... är du all right?
- Hej, Stan. - Xev!
...och sen så fick jag
-cradle his rock! - Såja, såja.
- Jag gjorde det för att jag älskar dig. - Jag vet.
- Det var hemskt! - Du är en underbar Bunny.
- Vad gör du? - Folk som inte behandlar
presidentens Bunny med respekt
förtjänar det som kommer för dom.
Du är den bästa presidenten någonsin.
Bye bye, Newfoundland.
Jag vill cradle your rock, på en gång.
Vill du?
Det finns inget jag hellre gör.
Ja, gör det då.
- Håller ni på med dumheter nu igen? - Prince.
Javisst.
- Så som du gillar det. - Ja.
Är vi alla klara att åka då?
- Åka, vart då? - Åh, mr President,
ni har väl inte glömt mötet i Antarktis.
Det hade jag faktiskt.
- Air Force One är tankad och klar. - Jag med.
Ni har gott om tid för det där, efter Antarktis.
- Var ligger Antarktis? - De här vägen.
Jag fattar det inte.
Brud Parsnip var exakt lik dig, Stanley.
Ja, men han betedde sig inte som mig.
- En helt annorlunda person. - Jag är glad för det.
På varje planet verkar det finnas ett begränsat antal av människo-modeller.
Du råkade hitta din modell här, Stanley.
Skönt att slippa honom!
Vad var det?
Det var den kärnvapen-orsakade utplåningen av ön Newfoundland.
Tur att vi är på väg till Transylvanien.
Översatt av Vajnis.